New York, 16 februara 1959
Požurite! Kolabirala je pre 10 minuta.
Hitna pomoć stiže.
Sveta Terezijo, dragi Bože, ne ostavljajte me...
...dajte mi snage. Želim da živim. Vratite me u život.
Paris, Belleville, 1918
Zašto plačeš? - Gubite se odavde, skotovi!
Tako sam sama i jadna. Život je tako grub.
Ali to je sve što znam. Šta vam više mogu reći?
Šta radiš tu?
Zašto plačeš? Jesi li sama?
Gde ti je majka?
Svuda kuda idem, vučem svoje okove,
nema ničeg osim bola. Nikakvog ispunjenja.
Moj život je tako težak. Nemam ničeg drugog,
sama sam i jadna.
Fina ste mi VI majka! I vešanje je predobro za vas!
I ja moram da živim. Pevačica sam! - A neko treba da se brine za vaše dete!
Pazim ja na nju!
Louise, ne mogu više da vas čekam ovde. Belleville je užasan.
Moj agent kaže da bi neko talentovan kao ja trebalo da ide u Constantinople...
...kao slavni pevač Frehel...
Dobre vesti za našeg akrobatu?
Naravno, i Clemenceau me pozdravlja.
Ostavila sam Edith kod moje majke.
Mama će se brinuti o njoj dok opet ne stanem na noge.
Louise, ne mogu da vas čekam toliko dugo.
Anetta.
Nema nikoga?
Edith?
Louis?
Vodim je sa sobom.
Bernay, Normandie, 1918
A ko je ovo?
Tvoja unuka: Edith.
Neobično ime.
Zapušteno dete.
Dođite sa mnom.
Šta radiš ovde?
Kakav anđelak! Kako ti je ime?
Vrati se na posao, Titine! - Ima nekoga u toaletu na spratu.
Kakve divne plave oči.
Slušam...
Moram da se vratim .
Uskoro ću biti demobilisan. Pa, opet mogu da radim kao akrobata.
Došla sam po mog anđelka. - Ne sada!
Gotova sam, mama-Louise. - Pazi na vrata.
Gde joj je majka?
Nemam pojma.
Hoćeš da je ostaviš ovde?
Ljudi će pričati. - Ljudi uvek pričaju.
Zar ne ide sa nama na misu?
Zakasnićemo na misu. - Svet se ne vrti oko nje.
Gle, imamo bebu. - Možemo li da je vidimo?
To je devojčica. Hoće li malo hleba? - U redu, idemo svi.
Dođite, pitajte hoće li da peva za nas.
Sramota što komunisti nisu poželjni na sceni.
Jedne noći išla sam na plivanje gola kao od majke rođena,
Niko nije mogao da me vidi, osim noći.
dok nije izašao Mesec. Ja mu rekoh: sijaj na mene.
Tada začuh pored mene
jedan iskren uzdah.
Neki čovek stao je na kamen da bi me video.
On je uzdisao "Oh!"
A ja sam mu iz vode uzvraćalaa "oh".
Video me nagu,
Ničim pokrivenu, porumenela je mrkla noć .
Video me nagu, potpuno nagu.
iz poštovanja prema jadnom čoveku prekrila sam lice.
Sada znam da sam pokrivajući lice
otkrila moju slatku picu.
Video me nagu, sasvim nagu.
Titine! Otvori vrata. Dosta je bilo.
O čemu se radi? - Edith je sa njom.
Otvorite mi! - Šta je bilo?
Ništa. Odlazite. Klijenti će stići svakog časa.
Otvori vrata! Inače ću... - Ne mogu da radim.
Neću da radim. -Oho, nećeš da radiš?
Šta misliš da je ovo, hotel? - Edith noćas ostaje sa mnom.
To TI misliš.
To sam ja. Otvori vrata. Vojnik je ovde.
Briga me! Taj lažov sa svojim izgovorima.
Prekini sa glupostima i izlazi odatle. Ili ćeš na ulicu.
Umorna sam od vaše drame!
Dosta mi je ovog sranja.
New York, 8 maj, 1959
Doug!
Šta je, ljubomoran si?
Odneo sam ploče Billie Holiday u hotel.
Hvala, Loulou. Billie i ja smo rođene iste godine. Zar to nije zanimljivo?
Doneo sam moje crteže.
Hoćeš li da ih vidiš sad ili kasnije?
Kasnije. Prvo moram da otpevam pesmu ovog papka.
Bio je pre tebe... - Šta?
Ništa.
Spremna sam.
To je Jeanne!
Šta je bilo?
Krv na sve strane... - Reci mi šta mu se desilo!
Hteo je da se igra doktora i bolesnika sa mojim innstrumentima.
Odvratna svinja!
Titine!
Moramo da kažemo Madame. - Ubiće me. Muka mi je!
Ništa ne vidim.
Pa, doktore? - Bojim se da nije dobro.
Ovo je keratitis.
Je li slepa?
To je infekcija.
Budite strpljivi. To može da traje mesecima.
Odnesite ovo u apoteku.
Zahvaljujem.
Čije je to dete?
Ničije.
Lisieux, Normandija
Sv. Terezijo, nikada nisam tražila mnogo od tebe. Ali te molim da poslušaš malu Edith.
Izvoli, Edith. Reci joj. Ona sluša.
Terezijo, ne želim da budem slepa. Želim da vidim.
Ona čuje sve. Nastavi.
Želim da naučim da čitam, da trčim kao što sam trčala pre. Ne želim da budem slepa.
Sveta Terezijo, zamoli malog Isusa da se brine o Edith.
Nastavi.
Hvala vam, sveta Terezijo i Isuse. - Hvala.
Ona vidi...
Ona vidi!
Titine, ustani!
Šta je to? - Vratio se. Došao je po Edith.
Obuci se.
Ne mogu to da mi urade!
Kako možeš to da radiš?
Videće sveta.
Hajde!
Edith!
Titine!
Ne odvodite mi moju malu.
Pusti je da ide!
Dosta!
Luda je!
Prestani ili ću te izbaciti!
Nemate prava!
Ne radite mi to! - Hajde!
Gotovo je! Prekidam sve.
Mi smo na aerodromu Orly. Putnici se iskrcavaju...
...Vidim Edith Piaf! U pratnji jednog mladića.
Šta ste doneli iz Amerike? - Amerikanca.
Kako se zove?
Edith, za ime božje!
I, kao u pesmi, ona je okružea 'gomilom.'.
Ona ulazi u svoj posebni crno-beli automobil.
Izgled iscrpljeno, ali ipak zadivljujuće.
Smirite se, molim vas! Želim da nazdravim...
Pijana si!
Baš ti možeš da pričaš!
Pomozite invalidu.
Pogledajte napolje, svira na harmonici.
U pravi čas.
Zovite direktora. Želim šampanjac na račun kuće.
Ja sam Edith Piaf i napravila sam sranje.
Poljubite se! I oni koji se ne vole.! Poljubi me, Claude.
Ko je ova glupača? - Nemam pojma.
Za koga je goveđi tartar? - Gde je vaš zgodni kolega?
Nemoj da je zbunjuješ... - Ko tebe pita?
Gospođice?
G-đice Piaf, kakva čast! Šta mogu da učinim za vas?
Mnogo. Želela bih poklon. - Naravno.
Želim šampanjac, ali bih više volela prsten...
...jedan veliki prsten optočen dijamantima.
Ne brinite. Donesite šampanjac.
Dižem ovu čašu za ljubav koju osećam prema vama...
Neka mi neko pomogne da ustanem.
Nazdravimo Margueriti.
Mojoj kompozitorki i najbližoj poslovnoj prijateljici.
Nemoj da crveniš. Rasplakaćeš me.
Fotografiju? - Ne želim.
Šampanjac, alkohol, odlično! To je Claudeovo delo.
Tako si dosadan, Loulou. Vratili smo se u Pariz i zabavljamo se.
Ne izigravaj ucveljenog ljubavnika.
Očekujem nekoga.
Ne zaboravi na svoje obaveze. Ne radi se samo o tebi.
Sećate li se prve noći u Gerney-u?
Izgledala sam kao klošarka. A ti si mislila da sam princeza.
Ti si BILA princeza. Moja princeza!
Za Marguerite.
Za sve koji me smatraju budalom.
Misle da ne znam! Živeli!
Kako je, Louis? - Nije u formi.
Idi. Zauzeti smo.
Nisi ovde za ukras. Počni da radiš.
Moraš da radiš. Nije ovo dečja igra.
Treba da zaradiš svoj ručak. Dosta!
Glupo dete! Svima si na putu!
Idi u vagon, pobrini se za ručak.
Dame i gospodo, pozdravimo Louisa, Čoveka-Zmiju!
Slatki anđelčić.
Koliko joj je godina? - Deset.
Gde joj je majka?
Šta mislite?
Tako ste usamljeni.
Šta kažete na jedan calvados u vašem vagonu?
Idemo.
Znaš li ko sam?
Ja sam Terezija.
Jesu li ti okice dobro, dušice?
Da.
Tako si slatka. Za koga ćeš se moliti?
Želim da se pomolim za Titine.
Dobro, Edith. Brinuću o tebi.
Nikad ne zaboravi ovo.
Kad god se osetiš usamljenom, seti se da sam s tobom.
Imao sam pravo! Trebalo je da promenimo taj točak.
U istim smo govnima, bolje pomozi!
Baš me briga! - Nećeš? Jebi se!
Ne možeš da odeš usred sezone, imaš obaveze!
Ne trpim Caroli!
Pio si. - Idem sam.
Velike su ti šanse! Nema cirkusa na svakom koraku.
Snaći ću se.
Baš kad sam se navikla na tebe. - Odvići ćeš se!
Sveta Terezijo, molim te neka se predomisli. Ne želim da napustim cirkus.
Otišao je u kurac.
A mala ne nastupa?
Drži. Učini nešto.
Učini nešto pre no što odu.
Dođi, učini nešto.
Bravo!
To je moja devojčica !
Grasse. Oktobar 1963
Sita sam ovog soka od šargarepe. - Pićeš ga dogod te ja negujem.
Volim hladovinu. - Sunce će ti dobro činiti.
Teško je, znam, ali treba ti odmora...
...i strpljenja.
Tvoj muž je danas telefonirao. Hteo je... - Briga me.
Brine me što sam preterala.
Zadnje 3 godine bile su jezive.
Edith, ti si umetnica.
Simone? - Da, Edith?
Zar nikad više neću pevati?
Paris, Montmartre. Oktobar 1935
Šta je s tobom?
Gladna sam.
Prvo pevamo, posle jedemo.
Kad pevaš sam, kao prosjak si. Kad si u duetu, to je već predstava.
Želim da pevam ovde.
Hej, vi!
Zabranjeno je pevanje na ulici.
Zašto?
Koliko ti je godina? - Dvadeset.
Šta je to?
Ona nije dobila ništa za piće. - Dođi ovamo.
Znaš li 'Du Gris?
Oh, gospodine... - Umukni!
Ako mi otpevate pesmu, pustiću vas. To je moj uslov. Gledaću na drugu stranu.
Iduće nedelje je naš 21. Živimo kao sestre 5 godina.
Šta ti je draže: da radiš sa mnom ili u fabrici?
Pre ću se ubiti nego u fabriku. A ti?
Šta ja?
Ubijaš se od posla u toj bednoj mlekari? - Umukni! Vidiš da jedemo.
Anetta, ne pravi sranja, važi?
Eno je tvoja pijana majka.
Edith?
Imaš neku kintu?
Samo to? - Nemam puno para.
Daj mi nešto krupnije. - Nemam.
Ja sam ti majka. - Napolje!
Hoćeš da ti otpevam nešto? - Izbacite je!
Ja sam umetnica, a šta si ti?
Videćeš!
Šta ću videti? - Kad skončaš na ulici.
Smiri se ili idi! - Kad spadnneš na to...
Začepi, do kurca!
...da od ćerke tražiš komadić hleba.
Dosta je. - Zatvaramo. Pojedi ostatak ako hoćeš.
Ti nisi pevačica, kurvo! - Pusti je na miru ili ćeš imati posla sa mnom.
Prekinite s tim sranjem!
Jebi se!
Idi na ulicu da se kurvaš!
Dok još možeš!
Zahvaljujem.
Tako ćeš upropastiti glas. - Moram da jedem.
Naravno.
Ja sam Louis Leplée.
Uzmi moju vizitku. Dođi u Gerney sutra u dva.
I ti si pevač? -Ne, ali imam drugih talenata.
Ponesite muziku sa sobom, ako želite da čujemo kako pevate.
A ako ne dođem?
To zavisi od tebe, devojko.
I ovo je sve, za ceo dan? Tako mi i treba, kad imam poverenja u tebe!
Uzela sam malo za oca. Siromašan je i bolestan.
Ja nisam socijalni radnik. - Ozbiljno, bolestan je.
Izbaciću te na ulicu pa se snalazi.
Pusti je!
Nikad! Pre ću crći nego da se kurvam.
Ako umreš, to je zbog tvoje sopstvene greške! - Umukni!
Hoću VIŠE, je li ti jasno?
Ili ćeš širiti noge kao i druge.
Prvo ti.
Alberte, žao mi je...
Molim te, ostani! - Pusti budalu.
Daj joj nešto za piće.
Idete kod Kineza? - Ko još ide?
Dva Italijana.
Mogo duvana i koke. Malo topline i nežnosti...
Ako smo to uradili jednom, ne znači da želim svako veče.
Ne počinji. - Hoćeš da ti objasnim?
Briga me za tebe, a znaš zašto?
Ne, glup sam. Jer sam umetnica.
Uspeću, znam to. Oduvek sam znala!
Ovo je Mali cvet...
...Sveta Terezijo, naslućujem velike stvari.
Vidi joj odeću? Loše izgleda.
Gde li je samo našao?
Neverovatna je.
Šampanjac.
Gazda je lud za njom. - Kakav glas!
Stvarno je posebna, Louise. - Poštedi me svoje ljubomore, Josette.
Kako ti je ime? -Edith Giovanna Gassion.
Hmm, nije baš nešto. - Imam i druga imena:
Huguette Helias, Tania...
...Denise Jay.
Nokti su vam manikirani! - Ne pričamo o tome.
Izgledaš kao ptičica. - Šta mislite?
Stvarno?
'Ptičica' već postoji? - Da.
Vrabac...
U tvom kraju vrabac se kaže 'piaf?' Tako kažete?
Vrapčić. - Sjajno!
To je glupo. - Ma šta TI znaš?
Vrapčić. - Savršeno!
Treba ti odgovarajući repertoar. Bruantove 'Les Mômes de la Cloche'.
To znam. - Ako treba, vežbaćeš celu noć.
Počinjemo u petak.
Predstava počinje.
Pobrini se za svoju štićenicu. Pijana je kao majka.
Baš sam krenuo.
Philippo, nema više alkohola iza scene.
Šta radite? - Nisam stigla da dovršim.
Zašivam rukav. - Zar sad! Sala je puna.
Tim pre! Ne može ovakva na scenu!
Gledajte, naša zvezda obučena kao početnica.
Dosta. - Odlazite, hajde.
Povratiću. - Ne sada. Požurite.
Pre neki dan, dok sam se vraćao kući, Sreća me je dovela...
...do umetnice koja će vam večeras pevati.
Ista je kao kad sam je video prvi put: nebrušeni dijamant.
Sa ulice do Gerny-a: Vrapčić.
Kao sestre smo.
Jesam li lagao? - Izuzetna je.
Ovo je veliki Jean Mermoz.
Za vas.
Hvala.
Idemo, Edith.
Osvojila si ih. I nastavićeš tako...
...predstaviću te nekome ko ti može pomoći da napraviš karijeru.
Ja sam Marguerite Monnot. Pijanistkinja.
Ako vam zatreba muzika, komponovaću za vas.
Hvala. - Dođi.
Edith, ovo je gospodin.. Jacques Canetti. Umetnički direktor Radio Citéa.
Gospođice, osvojili ste me. - Hvala.
Pridružite nam se. - Ne mogu. Moram da idem.
Šta je toliko važno?
Hvala.
O čemu se radi?
Divno, divno...
Marš napolje, ili ću da te puknem... - Razbi mu pičku!
Čekam te čitav sat!
Gubi se, idiote!
Zaustavite ga.
Gospođice, divni ste.
Otpade mi ruka. Još šampanjca.
Dajte mi bocu.
Rekao sam da treba da me slušate. Radio je moćan medij, jesam li u pravu , Coquatrix?
Ali ne potcenjuj ni koncertne dvorane. - Naravno.
Imam nešto za vas.
Pesmu? - Naravno.
Raymond! Mireille, nađi mi Raymonda!
Imam nekoga za tebe.
Ova važna osoba želi da vas vidi.
Raymond Asso. Pisac, kompozitor, pesnik.
Bio sam u pravu.
Volim tvoj rad.
Ne volim tvoju facu.
Često sam te viđao.
Ali te nisam video.
Ponoć, ustajte svi!
Vi ste velika zvezda. - Da, nosim visoke štikle.
Ako poželite... Zovite me. Čekaću.
Papa Leplée!
Nazdravimo Papa Lepléeu, mom spasiocu.
Grasse. Oktobar 1963
Bio je vrlo miran...
Bili ste ovde juče? - Da, ali ga nisam videla.
Znači, bio je u sobi . - Možda. Šteta.
Bio je tih, zgodan i ljubazan čovek.
Ti si baksuz!
Ona je kriva!
Jeste li vi Vrabac?
Pođite sa mnom. - Zašto?
Ovuda.
Dajte prolaz.
Vama govorim.
Imate li veze s podzemljem? - Ne.
Pustite me na miru.
A Henri Valette? George, Johnny Mornar i Albert? Nikad niste čuli ta imena?
To su moji prijatelji. Nemaju ništa sa ovim.
Biti pomagač je kazneno delo. - Nevina sam! Ništa nisam uradila.
Sve sam izgubila. - Gde ste bili prošle noći?
Rekla sam vam: slavili smo...
Skotovi, svinje! Ovo je odvratno!
Nismo u teatru.
Družite se sa čudnim tipovima. Ne poznajete Alberta?
Ne poznajem nikoga. - Naravno, a ja sam kreten.
Jedan snimak, molim! Imate li izjavu? - Ne sada.
Bestidnice!
Vrati se na štajgu, šljamu! - Pustite je na miru!
Nije ona to uradila! - Jeste li rekli imena, kad su vas tako brzo pustili?
Ovo je sahrana. Imajte malo poštovanja!
Samo još jedno pitanje. - Gubi se! Odlazi!
S puta! Gonite se odavde!
Gotovo je. Ja sam mrtva. Ponizili su me.
Zaboravi.
Ništa nisam uradila! - Znam.
Otvorite!
Molim? -Simone Berteaut?
Da.
Molim vas da pođete sa nama.
Zašto? Ništa nisam uradila.
Vaša majka je sredila sa sudom da vas smeste u internat.
Odmah. Spakujte stvari.
Ne! Ostaće ovde. - Ovo se vas ne tiče.
Poslednji put vam kažem, pakujte se.
Hoćete da me ubijete! To želite, zar ne?
Pustite me! - Ona ostaje ovde. Momone!
Edith, ne daj da me vode!
Moje stvari! Nisam uzela stvari! Čujete li, govnari?
Momone, ne!
Papa Leplée...
Oh, Papa Leplée...
Ti si ga ubila. Gde je novac?
Šta možeš da očekuješ od bivše prostituke?
Svi napolje iz garderobe! Mamy, ti ostani.
Daj mi injekciju protiv bolova.
Pozovite Amerikanca.
Možete da uđete.
Pravi trijumf. Edith, bila si veličanstvena. -Doug?
Treba mi svež vazduh. Vraćam se u Chálons s tobom.
Ali to je 400 km dleko.
Gonite se u kurac! Muka mi je od svih vas!
Iscrpljena si. To je dug put.
Ne, ne, uvek samo ne! Jedi govna!
Hajdemo nazad.
Okrenite, vraćamo se!
Sve ste mi pokvarili! - Ali šta...
Krvni nalaz je katastrofa.
Ima dva slomljena rebra, ne možemo da ih namestimo. To će trajati nedeljama.
Otkazaću sve nastupe.
Dosta je stegnuto. Molim te idi.
Doktore, dajte mi injekciju da mogu da pevam.
Žao mi je, samo u granicama dozvoljenog.
Možda, ali nemam ništa.
Otkažite koncert. Rizikujete život .
Šta je život bez rizika?
Šta kažeš na novi život? Promenićeš okruženje.
Šta? - Novi stan.
Zašto me nisi ranije pozvala?
Bila sam zauzeta. Nisam znala šta hoćeš od mene.
Video sam te kako pevaš. Imaš još mnogo da učiš.
To mi još niko nije rekao.
Kroz tri meseca nećeš više biti curica. tvoja kabaretska karijera je gotova.
Imao je plave, sjajne oči, sijale su kao munja
u olujnoj noći.
U-o-luj-noj-no-ći! Artikulacija!
Ponovo!
Imao je plave, sjajne oči
Jesu li to reči, ili samo puštaš zvuk?
Šta hoćeš od mene? - Perfektnu dikciju!
Pevam kao što govorim. - Loše.
Vičeš i reči gube svoje značenje.
Sporije, Marguerite.
Radimo već šest sati. Može li neko da otvori prozor?
Provetravaćemo se kasnije.
Ispočetka.
Imao je plave, sjajne oči. Sijale su kao munja u olujnoj...
Ne paziš! Ne kreiraš.
Budi zaljubljena žena.
Misli kao glumica.
On mi se ruga.
Svi smo umorni. Napravićemo pauzu.
Ponaša se kao da ne znam da pevam.
Šta ti misliš, ko si?
Ne budi zadovoljna polovičnim rezultatima.
Pevam od svoje devete godine.
Samo polako. Ovo je teško.
Treba da interpretiraš, razumeš? Moraš da ŽIVIŠ pesmu!
Niko mi nije pravio problem od dikcije.
Niko... na koga misliš?
Šljam iz Gerny-a? Ili sa ulice?
Radi kako ti kažem, ili se vrati na ulicu.
Edith!
Evo moje devojčice koja nije zaboravila svog tatu.
Za moju malenu!
Je li skup tvoj mentor? Koliko mu plaćaš?
Ništa... On to radi za ljubav umetnosti.
Misliš za ljubav tvoje guzice!
Dođi mala, pevaj. - Pevaj nam!
Tako treba s njom.
Neka ide svojim putem.
Bio sam predobar s njom!
Suviše si kruta, beživotna.
Kao bokser koji se bije na ulici. Interpretacija je umetost.
Treba da osvojiš gledaoce.
Imaš lepe ruke. Upotrebi ih.
Pevaj rukama.
Ponovo, Marguerite.
Pokreni ih.
Ruke!
Tako je.
Izgledam kao glupača. - Nastavi.
Obuci ovo.
Moja publika nije takva. Zanima ih samo moj glas.
Kako uspevaš da budeš tako talentovana i tako ograničena?
Otvori vrata. - Povratiću!
Je li pijana? - Ne, u panici je.
Publika čeka.
Nedeljama me gnjaviš za ovaj nastup.
Za Boga miloga, izvedi je na scenu pre no što pokidaju sedišta.
Stiže.
Edith? Tri minuta.
Ovo nije kabare, ovo je pozorište. Šta ja radim ovde?
Trema. Dobar znak.
Edith?
Da?
To je to zbog čega smo se konjski naradili.
Ne možeš sad da odustaneš.
Otvori vrata.
Ne mogu.
Molim te, otvori.
Ustaj.
Dame i gospodo, Edith Piaf!
...Edith Piaf trijumfuje... ...Slavna ulična pevačica...
...Premijera Malog Vrapca...
...Prvi čovek koji mi je pomogao...
...Piaf na turneji...
...Edith Piaf nastupa u pozorištu A.B.C....
Vrapčić je mrtav, živela Edith Piaf!
"mrzela sam tu kuću, želel sam tvoju ljubav kao oslonac,
...a nalazila samo praznu sobu. Čekala sam i čekala; znam tu sobu."
Ne mogu da dočekam da vas vidim u toj predstavi. Vidi, dolazi Canetti.
Dirigent vas čeka već tri sata. - Pa?
Premijera je za manje od 48 sati.
Znate li još neke ljude za koje je Cocteau napisao komad?
Gospođice? - Da, Suzanne?
Meurisse je zvao. Večera sa g. Cocteauom u osam.
Vidite li?
Reci mu da dođe u ponoć. - Jesi li sigurna?
Gori si od Raymonda. Uradi ovo, uradi ono.
Zato ga je i oterala. - Prekini.
Želite li da vidite haljine? - Oh da, haljine.
To je sve. Oprezno sa čiodama.
Najjednostavniju, bez okovratnika.
Neki čovek je na vratima... Ima nešto za vas.
Ko je to? - Vojnik.
Rekla sam mu da ste zauzeti. Čeka u hodniku. Malo je zbunjen.
Neka uđe.
Izvolite ovuda. Hvala.
Ovde je. - Mnogo je bolje bez okovratnika.
Da?
Zovem se Michel Emer. Narednik sam.
Ovo nije vojska. Šta želite?
Imam pesmu za vas.
Ne još jednu... Imam ih dosta. Kroz dva dana imam premijeru. Kasnije.
Možda ova.
Sutra izjutra odlazim na front.
Tu je klavir. Imate pet minuta.
Edith...
Sačekaćemo.
Dosta.
Uzimam.
Svi napolje.
Ne možeš tako. Već kasnimo.
Šta ne mogu?
Sviraj. Želim je za Bobino.
Ne možeš to.
Edith Piaf može da radi šta želi!
Na francuskom, molim vas.
Ona je očajna, siromašna... - Pomozi nam, Charles.
Nisam ja prevodilac.
'Bedna. I ništa u stilu francuske tradicije kan-kana i veselog Pariza.'
Pravi fijasko.
Nije mi prvi put da se borim.
Amerikanci žele lepotice, ne mene.
Ja nisam pariska seks bomba koju ste očekivali.
Možete li da me zamislite u baletu? Sa perjem u guzici?
Samo napred, smejte se. Ja nisam to što oni žele.
Misle da sam dosadna. ONI su glupi. - Da, preglupi.
Na prvoj si strani. - Dva stupca. Virgil Thompson, najuticajniji kritičar.
Ne mogu da pročitam. Prevedite.
Kaže da ne smemo da vas pustimo da odete. Da će to biti greška.
Amerikanci vas ne zaslužuju.
Znala sam da će se nešto desiti! Presvućiću se...
...Ginou, pomozi mi da izaberem haljinu.
Izlazim večeras. Imam sastanak.
Šta je ovo, Marcel? - Govedina...probajte.
Miriše kao pokislo kuče.
Šta?
Vaš engleski je dobar kao i meso.
Ne dopada vam se ovde?
Malo sam iznenađena. Nisam očekivala...
...kad ste telefonirali i rekli, dvoje Francuza u New Yorku, hajde da večeramo skupa...
...Nisam očekivala ovo. - Uvek dolazim ovde.
Stvarno znate kako da ugostite devojku.
Jeste li izabrali? - Dva puta pastrami.
Ovako ćemo: dva puta Tournedo Rossini, i bocu Château Langelus 1938.
Jeste li gladni? - To je bolje od kuvanog kučeta.
Žao mi je.
Da počnemo ispočetka. Važi?
Koliko ste u New Yorku? - Osam nedelja.
Sviđa vam se Amerika? - Uopšte me ne zanima.
Ne razumem ih i oni ne razumeju mene.
Sigurno vam nedostaje Pariz. - Strašno.
Šta radite kad ne pevate?
Ispitujete kao policajac. Pletem.
Dajte mi svoje mere i isplešću vam pulover.
Ne, hvala...
Ovi ljudi su vas prepoznali. - Stvarno?
Kažu: 'Ovaj papak je izgubio dva zadnja meča. propao je.'
Pokazaću ja njima ko je propao. - Ne!
Opustite se. Šalila sam se.
Dobro je.
Možemo li da ne budemo ovako zvanični? - Naravno.
Šta radiš kad ne boksuješ? - Treniram i trčim...
A posle treninga? - Idem u Maroc i radim na farmi.
Imaš farmu?
Gajim svinje.
Super, zašto da ne??
Naravno. Zašto ne?
To je dobra farma: moderna, sa sjajnim, debelim svinjama.
Ko se brine o njima dok boksuješ? - Moja žena.
Ti imaš...
...divne ruke.
Jesi čula šta sam rekao, Momone? - imaš prelepe prste.
Slušaj.
koje su ti boje oči?
Nagnuo se prema meni... - Smrdi mu iz usta.
Stvarno si neozbiljna! - Uzgajivač svinja.
Rekao je... - Plave kao ljubičica.
Naravno, violet plave.
Ali način na koji je to rekao. Kao dete.
Rekao je: - Izgledaš kao vila.
To je malo preterano.
Jesi li ga poljubila? - Nisam se usudila.
Bilo je divno veče. - Ali kratko.
Doći ćeš da me vidiš kako boksujem? - Naravno.
Je li pokušao da te poljubi?
Ne znam da li je i pomislio na to.
Sigurno da jeste!
Doći ću da te čujem kako pevaš.
Laku noć.
On je ljubav mog života...
Bili ste veličanstveni.
G. Lucien Roupp, menadžer g. Cerdana.
G. Jameson, sa televizije CBS.
Marlene.
Dobro veče. Izvinite, htela sam da vam kažem nešto.
Godinama nisam bila u Parizu.
Ali večeras, kad ste pevali, bila sam opet tamo...
...na tim ulicama, pod tim nebom.
Vaš glas je duša Pariza.
Poveli ste me na put. Rasplakali ste me.
Hvala vam od sveg srca. - Hvala.
Dođi.
Zavolela sam ovaj grad. Kako su lepe zvezde večeras.
Hajdemo.
Marc, znaš li koliko dugo živi žaba?
U bajkama ili u stvarnom životu?
Niko mi nikad nije čitao bajke.
Nikad nisi imala prilike da ih slušaš.
Tako je, ali...
Dreux. 13. decembar 1959
Malo sam umorna.
Vratiću se.
Neka legne tu.
Vraćam se za minut. - Ni govora.
Niko mi eće reći kad da stanem.
Šta da radimo? - Nažalost, moraćete da prekinete koncert.
Vraćam se! -Ne, Edith.
Moram da nastavim. - To bi bilo samoubistvo.
Ideš u bolnicu.
Ne, molim te!
Izašla si iz bolnice pre samo tri nedelje. Biće još koncerata.
Vratite me na scenu.
Moram da pevam.
Moram da pevam, Louise. Nemam izbora.
Edith, molim te...
Čuješ li ih? - Prestani...
Zatvorite vrata!
Odvedi me tamo, Louise.
Ako ne pevam večeras...
Ako ne otpevam najmanje jednu pesmu, izgubiću samopouzdanje. Razumeš?
Doktore...
...činite što morate.
Još nije vreme, momci.
Mislili ste da ću pasti, ali ja sam u dobroj formi.
Ne usuđujte se da napišete da je ovo moja samoubičačka turneja!
'Padam!'
Sveta Terezijo, kao prvo, hvala ti...
znam da je sve od tebe. Ti si mi ga poslala.
Zahvaljujući tebi našla sam ljubav.
Mali Isuse, čuvaj Marcela.
Hajde, Marcel!
Ne!
Suviše je rano, Edith. - Pobediće. Osećam to.
Ako bude problema, ti ćeš biti kriva. - Kakvih problema?
Ako bude problema, zvaću te. Idi.
Požuri!
Hajde, Marcel!
Još jedna runda!
Hajde, Marcel!
Dovrši ga!
Šta se dešava? -Zale je povređen.
Je li gotovo? Postao je prvak sveta?
Izgledaš kao anđeo.
Ne više kao vila?
Ti si moj šampion.
Želim zauvek da budem s tobom.
Nije bilo ničega pre tebe. Sve je zaboravljeno.
Ostani sa mnom.
Najdraži moj, sinoć pre spavanja zamislila sam dan...
...dan koji je bio i dug i kratak.
Kakav bol. Avion je odleteo i odneo sobom moje srce. Moj život i dah...
...moj slatki dečko, dete moje, moja najdraža ljubavi...
...tvoj miris je još u mojoj postelji... a moje srce spava...
...u naručju tuge.
Draga, volim te. Šta si to učinila sa mnom?
nedostaješ mi.
deprimiran sam, bez života, samo nešto očekujem...
...pritisni me na srce i reci da smo samo nas dvoje.
Vrati mi moje srce.
kad god uđem u neki restoran i čujem 'Život u ružičastom'...
Znam ljubavi koliko voliš svoju ženu i decu...
...Poželim da odem daleko...
...misleći da ćeš jednog dana shvatiti šta sam učinila za tebe.
ne mogu da te imam samo za sebe, a ne mogu ni da živim bez tebe.
...Ništa ne tražim za sebe, Bog mi je svedok.
...spremnna je da žrtvuje sve.
'Ako mi te život bude uzeo...
...ako umreš ili odeš daleko, i ako me budeš voleo, znaj da ću umreti i ja.'
Kroz tri meseca, tako je, u aprilu...
...Zablistaću u Olympiji. Sve će biti rasprodato.
Edith, jetra ti je oštećena...
...bolesna si i treba ti odmor. Ovaj put je ozbiljno.
Imam samo 44 godine. Još nisam za umiranje.
Osiromašili smo posle svih otkazanih koncerata.
Oh, i ja sam kriva za to?
Nisam to rekao. Porezi nas kolju.
Treba da platimo 120.000 franaka.
Samo imam žuticu! To neće trajati 100 godina. Ne sekiraj se.
Želim da pevam u Olimpiji.
Još nešto? -Ne smemo stalno da joj popuštamo.
Ne mogu sama da pazim na nju. Prerano je izašla iz bolnice.
Kroz tri meseca Olimpija. To će biti propast.
Trebaju joj takva iskušenja. - To je beznadežno.
U tom slučaju treba da javim obezbeđenju da se sve otkazuje.
Moramo da odlučujemo umesto nje. Htela ona ili ne.
rekla sam sebi, 'Edith, gotovo je.'
Ima drugu. Izgubila si ga. - Prevario te je?
Da jeste, zar bih ti rekla?
On izlazi iz restorana. Pratim ga.
Moj Marcel je prešao ceo New York da bi ručao sa starim, slepim bokserom...
...koga je upoznao pre dve godine. Možeš li da zamisliš?
Takvi ljudi su retki. -Moj Marcel...Marcel...
...to je sve o čemu pričaš. Samo mi je to važno.
Ali čuj, Ginou, nikada ga neću imati.
Nikad neće biti moj. Ostaće sa ženom i decom.
Telefonira joj svaki dan.
Ja se pravim da ne vidim. Želim da bude srećan.
Vratiću se.
Mogla sam i ja da budem Edith Piaf.
Život je nešto više od pesme.
To traje predugo, Marcel! Nazovi Orly. Rezerviši let za večeras.
Neću dočekati da dođeš brodom. Nedostaješ mi, Marcel.
Ne mogu bez tebe.
Možda treba da se vratim u Pariz. - Sačekaj.
Nisam ja Gospođino psetance. - Prekini...
Rhum, coke! Whisky! Ljudi misle da sam govno.
Čak je i lokanje u Bellevilleu bilo bolje.
Napustila si me, Edith.
Dosta je bilo, Momone!
Uklonite je odavde.
Ići ću brodom.
Za tvoju karijeru, Edith!
Marcel, pođi večeras. Zbog mene.
Ne spavaš kad me nema. - Hvala Bogu, Marcel.
Napraviću kafu. Ostani tu.
Dopusti da te poslužim.
Šta ćeš ti ovde?
Znala sam da ćeš doći.
Lucien se namučio da mi nabavi kartu.
Imam poklon za tebe.
Ne izgledaš dobro. Treba ti sunca, bled si.
Ginou!
Gde je sat!
Šta je sad? Tražim sat!
U crvenoj Cartier kutiji. Dovraga, bio je ovde!
Šta je bilo?
Tražim Marcelov sat! Šta gledate?
Tražim Marcelov sat! Šta?
Louis? Šta je bilo?
Budi hrabra, Edith.
Nešto sa Marcelom?
Šta?
Avion se srušio...
Marcel!
Šta vam još mogu reći, gđice Piaf?
Kažu da ste najbolja vračara.
Dolazite treći put ove nedelje. Rekla sam vam sve što znam.
Zašto dolazite?
Da mi još jednom kažete.
Da bih znala zbog čega treba dalje da živim.
Umro je na nebu, znači da je tamo...
Californie, avgust 1955
Jack Peals! Možemo li brže? Treba mi vazduha.
Volim vrućinu. Od nje me hvata vrtoglavica.
Nagazi! Naša pin-up topionica!
Boli me grlo. Sad možeš da se brineš o meni. Kao dobar muž.
Najbolji koga sam imala. - PRVI koga si imala!
Zar ćeš da nas snimaš ceo dan?
Muka mi je.
Nagni se napolje, skrenućemo s puta.
Pusti me da vozim. Stani, ja ću da vozim. A Ginou može da povrati.
Hajde, Ginou.
Da vam pomognem, gospođo?
Idi, Ginou!
Dobro je!
Zdravo, Ginou!
Čekajte me!
Mon, baš si dobar vozač.
Nismo džabe dolazili. Ubili smo drvo.
Bože, usluga je grozna. Hoće li iko doći da nas posluži?
Ne uzbuđuj se. Nisi jedina zvezda ovde. Mocambo su glavni večeras.
Podseti me ko nas je sve zvao.
Marlon Brando, Ginger Rogers, gospodin Chaplin...
Šta je ovo?
Nismo naručili ovo sranje! - To je vaš koktel.
Ne diraj me! Kažem ti, ne diraj me!
Evo, obriši se.
Treba da se razvedemo.
Koliko injekcija na dan, gospođo?
Oko deset.
Izvinite što sam direktan, ali zašto to sebi radite?
Da mi se telo smiri.
Kad ste počeli s tolikim dozama?
Pre pet godina, posle avionske nesreće.
Dobila sam reumatizam. Nisam više mogla da pletem.
Postali ste ovisnik.
U vezi toga... - Doktore?
Želim da moja žena ide na odvikavanje.
Želim da se izlečim. Mogu to.
Oktobar 1960 - 5 godina kasnije
Danielle, stolicu!
Edith?
Izvoli Edith.
Sedi.
Bruno...
...nema više Olimpije.
Razumem.
Ne!
Ovo su kompozitor Charles Dumont i tekstopisac Michel Vaucaire.
Žele da čujemo njihovu pesmu.
Ali brzo. Umorna sam.
ne, stvarno ne
ne, ni za čim ne žalim ja
ni za srećom
ni za tugom ništa mi to ne znači
Stanite!
Sviđa mi se. Nastavite!
sa mojim uspomenama
potpalila sam vatru
moje tuge i radosti
nije mi stalo do njih
ljubavi su prošle
i nesreće takođe
sve je izbrisano
počinjem od nule.
Vi ste divni!
To je baš ono što sam čekala. Neverovatno. To sam JA!
To je MOJ život. To sam ja!
Zovi Coquatrixa. Nastupiću u Olimpiji! Svirajte ponovo. Divno je.
ne, stvarno ne
ne, ni za čim ne žalim ja
Brinem za tebe, dušo. Tvoja prijateljica, Marguerite'
Svi su ovde: Aznavour, g. Cocteau, Yves Montand.
Zar je Montand ovde? Čitala sam da nije u Francuskoj.
Došao je zbog tebe!
Edith, čekaju već pola sata. - Sala je puna.
Ne stežu te cipele?
Ko je to? - Prijatelj.
Hajde, Edith.
Ustani.
Moj krstić?
Moj krstić...
Moj krstić?
Zaboravila sam ga. Idem da ga potražim. - Neću da pevam bez njega.
Svi napolje!
Grasse, Oktobar 1963 Poslednja noć
Vidimo se sutra.
Ja ću.
Strah me je, Simone. Gubim pamćenje. Ovaj put je ozbiljno.
Mozak mi propada.
Pokušavam da se setim stvari, ali one ne dolaze.
Dolaze, ali ne one koje želim.
Želela bih da vidim njegov sat. Sećš ga se? Marcelovog sata?
Ne Edith, nisam ga poznavala. - Želim da vidim njegov sat...
Kakva faca!
Imaš oči divljakuše.
Sviđa mi se ova mala.
Simone? -Da, Edith?
Nisam se pomolila.
Želim da kleknem i da se pomolim.
Niko ti neće zameriti ako ne klekneš.
Želim da se pomolim za tatu.
Marcelle...
...moj mali duh...
Samo Momone zna. Moram da ti ispričam o mom duhu.
Samo polako, Edith. -Marcelle!
Marcelle, lezi. Dosta je bilo za danas.
Treba li ja da pazim na policiju i na tvoje dete! Gde je Louis?
Stiže ti otac.
Je li jela?
Čuo sam da si radila na ulici s njom. - Ko ti je rekao?
Čuvaš je svega dvaput mesečno, pa ni to ne možeš!
Rekao sam ti: ne na ulicu!
Dođi brzo.
Marcelle! Brzo dođi!
U bolnici je!
Je li ovo vaša majka?
Meningitis. Ništa nismo mogli, žao mi je.
Edith?
Evo ga krstić.
Zdravo! Rekli su mi da ćete biti na plaži.
Hvala što ste pristali na intervju. - Hvala vama.
Kako je čudno što vas vidim daleko od Pariza.
Ja nikad nisam daleko od Pariza.
Imam spisak pitanja. Slobodno recite prvo što vam padne na pamet.
Vaša omiljena boja? - Plava.
Omiljeno jelo? - Pečena govedina.
Da li biste voleli da živite mirno? - Upravo to radim.
Ko su vam najodaniji prijatelji? - Svi moji pravi prijatelji.
Kad više ne budete mogli da pevate...
Neću moći ni da živim.
Plašite li se smrti?
više se plašim samoće.
molite li se? - Da, jer verujem u ljubav.
Ne želim da umrem, Simone.
Gde je Theo? Želim svog muža.
Biće ovde za manje od sata.
koja vam je najlepša uspomena sa scene?
Kad se zavesa diže.
A najlepša uspomena kao žene?
Moj prvi poljubac.
volite li noć? - Da, sa puno svetlosti.
Jutro? - Uz klavir sa prijateljima.
Veče?
To je naše jutro.
Vidiš, dišeš.
Ne mogu da se vratim.
Ne mogu.
Vaš savet ženama?
Ljubav.
Devojkama? - Ljubav.
Deci? - Ljubav.
Za koga pletete?
Za svakoga ko želi da nosi.
To je sve. Nadam se da nije bilo predugo.
Mnogo vam hvala, gospođo. - I vama, gospođice.
ne, stvarno ne
ne, i za čim ne žalim ja
ni za srećom
ni za tugom ništa mi to ne znači
ne, stvarno ne
ne, ni za čim ne žalim ja
sve je plaćeno izbrisano
zaboravljeno i briga me za prošlost
sa mojim uspomenama
potpalila sam vatru
moje tuge i radosti
nije mi stalo do njih
ljubavi su prošle
i nesreće takođe
sve je izbrisano
počinjem od nule
ne, stvarno ne
ne, ni za čim ne žalim ja
ni za srećom
ni za tugom ništa mi to ne znači
ne, stvarno ne
ne, ni za čim ne žalim ja
jer moj život
i moja sreća
danas
počinju sa tobom.
Edith Piaf je umrla 9 oktobra 1963. Imala je samo 47 godina...
Title by panonski govnar http://www.titlovi-extra.com